במסגרת הסכם ההסדרה ישראל תוכל להתמקד באיום מצפון, אך חמאס ימשיך להתחזק לטווח הארוך. כרגע אין הסכמה על שחרור השבויים והנעדרים
![](https://mida.org.il/wp-content/uploads/2018/08/han1.jpg)
על רקע הידיעות בתקשורת הערבית והישראלית והערכה כי אנו עומדים בפני הסדרה או עימות, פרסם ביום ראשון בצהריים ארגון החמאס הודעה לפיה הוא מגנה את הפתח ואת הניסיונות לסכל "את הדרך להצלחה של המאמצים הבינלאומיים כדי לממש את הפיוס ולעצור את הסבל בעזה".
בסוף השבוע שעבר הגיעה לרצועת עזה משלחת של הלשכה המדינית של חמאס בחו"ל בראשותו של סאלח אל-עארורי, כדי להשתתף בדיונים על הסכם רגיעה חדש עם ישרא, אותו גיבשו מצרים ושליח האו"ם למזרח התיכון ניקולאי מלדאנוב. הדיונים עסקו גם ביוזמה המצרית לפיוס בין פתח לחמאס.
כניסת המשלחת לרצועה ממצרים דרך מעבר רפיח התאפשרה לאחר שישראל התחייבה כי לא תפגע בחברי המשלחת בזמן שהותם ברצועה. מדובר בביקור חריג של הנהגת חמאס ברצועה, המזכיר את הביקור של חאלד משעל בעזה בשנת 2012, בעת ששימש כיו"ר הלשכה המדינית של חמאס.
לאחר הבחירות הפנימיות האחרונות בתנועת חמאס, עבר משקל הכובד של מערכת קבלת ההחלטות מקטאר לרצועת עזה. אסמעיל הניה ויחיא סינואר הם שמנהלים את העניינים, אולם מכיוון שההחלטות החשובות מתקבלות בקונצנזוס, הרי שאישור הסכם רגיעה חדש עם ישראל מחייב את כינוס הלשכה המדינית ומועצת "השורא" (הפרלמנט של חמאס) לקבלת ההחלטה.
הדיונים נמשכו כיומיים ולאחריהם יצאה משלחת חמאס לקהיר כדי למסור את תשובתה למודיעין המצרי ולשליח האו"ם. במקביל כינס ראש הממשלה נתניהו את הקבינט המדיני-ביטחוני כדי לדון בהצעה.
רגיעה תמורת הסרת המצור
העיתון 'אל-אח'באר' הלבנוני המזוהה עם חיזבאללה דיווח ב-2 באוגוסט את פרטי ההצעה להסכם הרגיעה החדש בין ישראל לחמאס, כפי שהגיעו לידיו מפי מקורותיו בארגון הטרור. על פי העיתון, מדובר בהסכם לתקופה של חמש שנים שיבוצע בשלבים.
השלב הראשון – ימשך כשבוע ימים ובמהלכו תופסק כל הפעילות הפלסטינית על גבול הרצועה עם ישראל, שיגור בלוני ועפיפוני תבערה, הצתת עמדות של צה"ל וניסיונות חדירה לישראל. זאת בתמורה לפתיחה מלאה של מעבר כרם שלום ופתיחה באופן קבוע של מעבר רפיח בין מצרים לרצועת עזה.
השלב השני – שיפור תנאי המחייה ברצועה והסרה מלאה של המצור, הכנסת סחורות לרצועה והגדלת אספקת החשמל מהרצועה לישראל.
השלב השלישי – האו"ם יקים פרויקטים הומניטאריים עבור רצועת עזה: יוקם נמל ימי באלכסנדריה במצרים ושדה תעופה בסיני, תיבנה תחנת כוח בסיני ותשוקם התשתית ברצועה. ישראל לא הסכימה להקמת נמל ושדה תעופה בתוך שטח הרצועה מחשש שהם ישמשו להעברת נשק מאיראן עבור ארגוני הטרור ברצועה ומצרים קיבלה את האחריות להקמתם בשטחה.
אחמד יוסף בכיר חמאס אמר ב-3 באוגוסט לסוכנות הידיעות הפלסטינית 'מען' כי היוזמה ההומניטארית של שליח האו"ם ניקולאי מלדאנוב נפרדת מתיק הפיוס בין פתח לחמאס ואין קשר בין ביניהם. לדבריו, יוזמת מלדאנוב כוללת את פתיחת כל המעברים לרצועה, הכנסת כמות גדולה של סחורות, צמצום האבטלה, והגדלת היצוא והיבוא. סכום של כ-600 מיליון דולר יוזרם כדי להניע את הכלכלה ברצועה, יוקמו פרויקטים להתפלת מים ולאנרגיה סולרית ותוגדל אספקת החשמל לרצועה.
שחרור השבויים והנעדרים הישראלים
לא יתבצע שחרור מיידי של ארבעת השבויים והנעדרים הישראלים המוחזקים בידי חמאס. הנושא ידון לאחר חודשיים מתחילת ההסכם, וייתכן שעסקת חילופי שבויים תתקיים במהלך תקופת הרגיעה.
חמאס עומדת על דרישתה כי תנאי מוקדם לכל עסקה הינו שחרור של שמונים מחבלי חמאס, ששוחררו בעסקת שליט אך נעצרו מחדש על ידי ישראל בגלל שחזרו לפעילות טרור.
עמדת הזרוע הצבאית של חמאס
על פי עיתון 'אל-א'חבאר' הלבנוני, הזרוע הצבאית של חמאס הסכימה לאפשר לזרוע המדינית למצוא פתרון למצור מבלי להיכנס לעימות צבאי עם ישראל. אולם במהלך סוף השבוע הופצו שמועות ברצועת עזה כי הזרוע הצבאית בראשותו של מוחמד דף מתנגדת למתווה ההסכם שהוצע.
עם זאת צריך לזכור כי יחיא סינוואר משמש, בנוסף להיותו מנהיג חמאס ברצועה, גם כמפקד בפועל של הזרוע הצבאית ולמעשה הוא זה שקובע.
נראה כי ההנהגה המדינית של חמאס החליטה כי זהו הזמן המתאים מבחינתה לקצור את הפירות המדיניים של קמפיין "צעדת השיבה" הנמשך כבר ארבעה חודשים, לפני שהדברים מתדרדרים לעימות צבאי נרחב עם ישראל.
היא רואה בהסכם הזה הישג חשוב ומבחינתה הוא מהווה את הסרת המצור שישראל הטילה על הרצועה ב-2007 לאחר שחמאס השתלט עליה בכוח. האם מצרים אכן תאפשר בפועל הפעלת נמל ימי ושדה תעופה בשטחה עבור חמאס ותפתח באופן קבוע את מעבר רפיח? נמתין ונראה.
הפיוס בין חמאס לרש"פ
קשה להעריך אם תושג פריצת דרך בנושא הזה. גורמים בחמאס אומרים כי ההערות של פתח לטיוטת ההצעה המצרית החדשה הן קשות, וכי המינויים שעשה מחמוד עבאס בשבוע שעבר בתוך הממשלה הפלסטינית (נביל אבו רודיינה לתפקיד סגן ראש הממשלה ושר ההסברה וקדרי אבו בכר לתפקיד שר האסירים) מעידים על כך שכוונתו לקבוע עובדות בשטח ולהקים ממשלת פת"ח ולא ממשלת אחדות.
אין גם בינתיים שום הסכמה של הרש"פ להסיר את הסנקציות שהוטלו על רצועת עזה, ובהנהגת חמאס חוששים שהרש"פ תנסה לטרפד את ההסכם כדי למנוע הישגים מחמאס.
תנועת פת"ח פרסמה ב-4 באוגוסט הודעה שבה היא מזהירה את חמאס מפני הסכם רגיעה עם ישראל. בהודעה נאמר כי מדובר במגמה מסוכנת, ואם תתקבל ההחלטה הזו הרי שמדובר בהפיכה נוספת נגד העם הפלסטיני ומתנה חינם לישראל שכן ארה"ב וישראל פועלות לפיצול הרצועה לקראת "עסקת המאה" וחיסול הבעיה הפלסטינית.
עיתון 'אלחיאת' דיווח ב-4 באוגוסט מפי גורמים פלסטינים בכירים כי מצרים ניסתה לשכנע את הרש"פ להיות חלק מההסכמות עם חמאס, אך היא הגישה הסתייגויות להצעת הפיוס המצרית, דבר המקשה על אפשרות חזרתה לרצועת עזה.
אם תצליח יוזמת הפיוס של מצרים, הרש"פ תקבל לידיה את הפיקוח על הצד הפלסטיני של מעבר רפיח ועל הקמת הפרויקטים של האו"ם ברצועה. אם תיכשל היוזמה, מצרים היא שתפקח על מעבר רפיח ואת הפרויקטים של האו"ם יבצעו חברות מצריות.
ההסכם יחזק את חמאס
על פי דיווח בסוכנות הידיעות הצרפתית ממקור פלסטיני מהימן, הנהגת חמאס כבר הודיעה למצרים ולשליח האו"ם ניקולאי מלדאנוב על הסכמתה עקרונית לעסקת ההודנה החדשה עם ישראל וביקשה ערבויות לביצועה.
הסכם הרגיעה החדש בין חמאס לישראל איננו תלוי בפיוס הפנים פלסטיני. מצרים בנתה את ההצעה באופן שיקשה על מחמוד עבאס לטרפד את ההסכם אך הוא יכול להערים קשיים על ביצועו. גורמים בכירים בפת"ח כבר אומרים כי ההסכם מסייע לנשיא טראמפ לבצע את שלב "עזה תחילה", שהוא השלב הראשון של "עסקת המאה" שהרש"פ וחמאס מתנגדות לה בתוקף.
יישום ההסכם והרגיעה שתושג על גבול רצועת עזה יאפשרו לישראל להשלים את הקמת המכשול הקרקעי הגדול מסביב לרצועת עזה ולהתמקד מבחינה ביטחונית בסכנת הנוכחות הצבאית האיראנית בסוריה.
אולם, אין בהסכם הסכמה של חמאס לשחרר את השבויים והנעדרים הישראלים המוחזקים בידיה והמשא ומתן על שחרורם ייקח עוד זמן רב. אין גם בהסכם הרגיעה שום התחייבות של חמאס להפסיק את התעצמותה הצבאית, בניית מנהרות, ייצור רקטות ופיתוח אמצע לחימה. לרצועה יוכנסו כמויות גדולות של מלט וברזל לבניית הפרויקטים של האו"ם וחלק מהם בוודאי יגיע לידי הזרוע הצבאית של חמאס.
חמאס תוכל גם לנצל את תקופת הרגיעה כדי לשקם את יכולותיה הצבאיות שנפגעו בהפצצות חיל האוויר הישראלי. על פי גורמים בחמאס, הוא איבד כתוצאה מהן כ-20 אחוזים מיכולותיו הצבאיות.
הסכם הרגיעה החדש מחזיר את שני הצדדים להפסקת האש ששררה בגבול הרצועה אחרי מבצע 'צוק איתן'. מלחמת ההתשה של חמאס נגד ישראל שנמשכה כארבעה חודשים תביא כנראה להקלות במצור המוטל על הרצועה ולשיפור המצב ההומניטארי בה, והיא תחזק את שלטון חמאס בעזה ולא תחליש אותו.
יוני בן מנחם, מזרחן, משמש כחוקר בכיר במרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה. הטור התפרסם לראשונה באתר המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה.
הפיתרון היחיד לעזה הוא:
עזה – עיר יהודית ישראלית פורחת ומשגשגת לחופו של הים התיכון.
וכך גם כל שאר רצועת עזה.
אך כל עוד אין חזון ואין מנהיגות – אלא רק פחד ובריחה מאחריות, ישראל תמשיך להקריב את בניה ואת חיי אזרחיה על מזבח החידלון.
את רצועת עזה יש לכבוש.
כבר בזמן הכיבוש יש לפתוח את מעבר רפיח לתנועת אזרחים ולאפשר לכל מי שחפץ לעזוב. מאות אלפים ינהרו למצרים, משם ימשיכו ויצטרפו לאחיהם באירופה.
יש למוטט שלטון החמאס ולנקות את קן הצרעות מתשתית טרור.
עידוד הגירה מרצון לערבים שיישארו.
החלת ריבונות ישראלית מלאה על כל רצועת עזה.
הקמת התיישבות יהודית בכל מרחבי רצועת עזה והפיכתו לחבל ארץ תיירותי פורח ומשגשג ופנינת מגורים שכל משפחה בישראל תרצה לגור בה.
התהליך הוא לא זבנג וגמרנו. התהליך דורש חזון ומנהיגות.
כרגע אין אותה, לא בימין ולא בשמאל.
למה? תשובה: תודעת אוסלו.
עזה היא כשמה כן היא עזה.עזות.הערבים בעזה ויוש הם ערבים שגרו בישראל המנדטורית לכן לעולם לא יהיה איתם שלום.ומכיוון והם רוצים הכל או לא כלום.או בשלבים.אין סיכוי לשלום איתם.מלבד פרקי זמן קצרים או ממושכים של שקט למטרת התעצמות.כך שהמצב קבוע.לכן צריך להתמגן ולחבוט בד בבד.
המלחמה הזאת לא ניתנת להכרעה: אי אפשר לרצות את הערבים בחתימה על הסכם שלום בגבול מסוים. על פחות מהשמדת ישראל הם לא יתפשרו. גם אי אפשר לגרש את כולם ואי אפשר לדכא אותם כך שלא ילחמו. הלהבות יהיו פעם יותר גבוהות ופעם פחות גבוהות אבל יימשכו עוד מאות שנים. המלחמה הזאת התחילה ב-1882, כשראשוני העלייה הראשונה התיישבו בארץ-ישראל ומבחינת הערבים זה בלתי נסלח. המלחמה הזאת תימשך עוד מאות שנים ולא תסתיים בדורנו, ואת זאת יודעים גם כל הפוליטיקאים שמימין ומשמאל לליכוד: כל אלה שמדברים על פיתרונות קסם של "נחתום הסכם שלום" או "נמחץ אותם עד תום" יודעים שאין לזה פיתרון – הם פשוט מנסים לעבוד על האנשים התמימים מימין ומשמאל שיש פיתרון ושרק הליכוד לא מוכן לאמץ אותו.
לכבוש את הרצועה ולחסל את החמאס? החמאס טוב לישראל. אם החמאס לא היה קיים, ישראל היתה צריכה להמציא אותו. החמאס הוא כמו נגיף מוחלש שמזריקים לגוף בשביל לטפל בבעיה האמיתית. האויב האמיתי שלנו – אש"ף, יושב ברמאללה. השמאל הביא אותו לשם. אם נרסק עכשיו את החמאס בעזה, ניתן את עזה לרוצחים מרמאללה על חשבון דם חיילינו. מבצע לטיפול שורש בעזה כדאי שיתבצע רק אם יהיה ברור שבסופו העזתים הולכים למקומם המקורי – צפון סיני ומצרים. אבל השמאל דוחף את ממשלת ישראל לנקות את עזה מהחמאס כדי שאש"ף ישתלט שם ואפשר יהיה להמשיך בהסכמי אוסלו. להגיש את עזה לאבו מאזן במחיר דמם של עשרות חיילים יקרים שלנו.
העניין שלא מנהלים מו"מ עם הנבלות. אומרים אם תעשו זה וזה, נקל חיים לאוכלוסיה שלכם. איך? נראה אחרי שתעשו.
ולא מקשיבים ל"גורמים" ממערכת הביטחון שכזאת או אחרת.
ואם כבר, לא חייבים להם בכלל. לא מעבר ולא דלק ולא כלום. שיתנהגו כפי שקבענו קודם.
הם כמובן לא מסוגלים. אז מפ ימים אותם ללא הפסקה.
כבר שנים שביבי במקום לחסל את החמאס (כמו שהוא הבטיח) מחזק את מעמדו וכל זה רק בגלל הרצון שלו לשרוד כראש ממשלה, את ביבי מעניין מה טוב לביבי ולא מה טוב למדינה, אם ככה נראה מנהיג חזק בביטחון אזי מצבנו בכי רע…אחת לכמה שנים ביבי מקריב כמה עשרות חיילים רק כדי לשמר את שלטון החמאס ואת שילטונו שלו.
כבר שנים שביבי במקום לחסל מחלות מגביר אותן ומרעיל בארות. וכל זה רק בגלל הרצון שלו לשרוד כראש ממשלה שאינו רגיש למחלות ואינו שותה מבארות. את ביבי מעניין מה טוב לביבי ולא מה טוב למדינה, ולכן הוא מפיץ מחלות ומרעיל בארות. אחת לכמה שנים ביבי מרעיל כמה עשרות בארות כדי לגרום נזק לעם שלנו ולחזק את האויבים שלנו. ככה אמרו לי לכתוב אלה שמשלמים לי, כי באירופה הדברים האלה כבר מפורסמים.
לתומכי ביבי כבר לא נשארו טיעונים אז הם מנסים נונסנס…
לאףאחד לא איכפת מעזה בעולם.וכולם מחכים שישראל תעיף אותה לים.הם בין הפטיש לסדן.מה שנשאר להם לברוח למצרים.אם לא כולם ימותו מרעב יחד עם החמאס.ולמצרים ממש לא מזיז אם הם ימותו .
היחידי ששמעתי לאחרונה שאמר דברי טעם, היה האלוף במיל' עמירם לוין היום ברשת ב': את החמאס ברצועת עזה אפשר וצריך להכריע.
האחריות על המשך ההידרדרות במצבה הביטחוני של ישראל היא בראש ובראשונה על בנימין נתניהו, המבכר, בדרום כמו גם בצפון, לשבת ולא לעשות דבר – במסווה של איפוק וזהירות, ובידיעה שהאופוזיציה והתקשורת משמאל לא יתקפו אותו על חוסר המעש שלו.
בכל הכבוד, זו אינה מנהיגות המתאימה לישראל כיום.
אף אחד לא מבטיח לנו שעוד כך וכך שנים מאזן הכוחות עם רצועת עזה או מארג היחסים הבינלאומיים לא יטה לרעתנו באופן משמעותי ביחס לעכשיו. אי אפשר לחזות את המצב בעוד עשור ובוודאי עוד שניים שלושה עשורים. בכך שאנחנו לא פועלים באופן נחוש להסרת האיום מדרום אנחנו מאפשרים לאויב לחפש שעת כושר מתאימה למתקפה. אנחנו שאננים ומזלזלים באויב ובאינטליגנציה שלו. אנחנו עוסקים רק בכיבוי שרפות טקטיות תרתי משמע. בסוף עוד נשלם על אופן ההתנהלות האסטרטגי הזה כהוגן.